La légende de l'Edelweiss

Projet EFTLV Comenius Regio
Des contes dans nos langues : du bilinguisme au plurilinguisme

Edelweiss

La legènde de l'Edelweiss 

Il était une fois, au val d’Aoste, une montagne qui aimait bavarder toute la journée avec les animaux, cachée entre ses rochers.

Mais la nuit, elle se sentait très seule et malade de mélancolie, elle pleurait sans cesse.

Dans le ciel, la lune et les étoiles la regardaient, impuissantes.

Une nuit, une toute petite étoile se détacha du firmament.

Rapidement elle traversa la voûte céleste, descendit sur terre et se posa sur la montagne.

Elle glissa entre les rochers et s’affaissa sur le sol, entre les énormes creuvasses.

En la voyant, la montagne lui demanda :  - Pourquoi es-tu tombée ici ?

  - Je t’ai entendue pleurer et j’ai décidé de venir te tenir compagnie. Dit l'étoile.

Le montagne, essuyant ses larmes, fit un sourire, mais la petite étoile avait tellement froid qu’elle tremblait comme une feuille.

La montagne alors la recouvrit doucement d’un léger duvet.

Tendrement, la petite étoile s’accrocha aux tenaces racines des sapins et s’endormit.

Le jour suivant, comme d’habitude, le soleil se leva et… quelle surprise eut-il en regardant vers la montagne.

Il vît une très belle fleur veloutée, aux pétales d’argent. L’Edelweiss était né pendant la nuit.

La leyenda del Edelweiss

Había una vez, en el Valle de Aosta, una montaña que hablaba con los animales que se escondían en las rocas.

Durante la noche, se sentía sola y triste, llorando sin calma.

En el cielo, la luna y las estrellas la observaban.

Una noche, una pequeña estrella se cayó del firmamento.

Corrió rápidamente hacia la Tierra con su luz celeste para hacerle compañía.

Ella entró entre las grandes piedras y entre las enormes rocas se asoma el sol.

Viéndola, la montaña le pregunta :  - ¿Porqué te caíste aquí?

- Te sentí llorar y decidí venir a hacerte compañía, respondió la estrella.

La montaña, limpiándose las lágrimas, sonrió, pero la  pequeña estrella tenía tanto frío que temblaba como una hoja.

La montaña entonces la cubrió con un ligero velo.

Dulcemente, la pequeña estrella se agachó entre los rayos del sol y se durmió.

Al día siguiente, como de costumbre, el sol amaneció...que bella sorpresa miraba a la montaña.

Ella vio una bella flor con pétalos suaves de color plateado. La estrella de los Alpes nació durante la noche.

La llegenda de l'Edelweiss

Hi havia una vegada, a la Vall d’Osta, una muntanya que li agradava xerrar tot el dia amb els animals, amagats entre les roques.

Però la nit, se sentia soleta i neguitosa, plorava sense parar.

Des del cel, la lluna i les estrelles se la miraven sense poder fer res per ella.

Una nit, una estrelleta es destacà del firmament.

Ràpidament, travessà la volta del cel; baixà a Terra sobre la muntanya.

Relliscà entre les roques i s’aixafà pel sòl entre les enormes esquerdes de la terra.

En veure-la, la muntanya li demanà: - Com és què has vingut a parar aquí?

  - T’he sentit plorar i he decidit venir a fer-te companyia, va respondre l’estrella.

La muntanya, tot eixugant-se les llàgrimes, féu un somriure, però l’estrelleta tenia tan fred que tremolava com una fulla.

Llavors, la muntanya la recobrí d’un lleuger plomissol.

Tendrament, l’estrelleta s’agafà a les ferrenyes arrels dels avets i s’adormí.

El dia següent, com de costum, el sol es llevà i… quina sorpresa tingué en mirar cap a la muntanya!

Va veure una flor vellutada molt bonica, amb pètals de plata. L’edelweiss havia nascut durant la nit.

L'histoire en images - La historia en imágenes - La història en imatges